glimra
Svenska
[redigera]Verb
[redigera]Böjningar av glimra | Aktiv |
---|---|
Infinitiv | glimra |
Presens | glimrar |
Preteritum | glimrade |
Supinum | glimrat |
Imperativ | glimra |
Particip | |
Presens | glimrande, glimrandes |
Perfekt | glimrad |
glimra
- ge ifrån sig ett skiftande (reflekterat) ljussken
- (bildligt) utmärka sig
- Etymologi: Belagt i svenska språket sedan 1400-talet, som fornsvenska glimbra.[1], av verbet glima ("glimma, glänsa").[2]
Översättningar
[redigera]ge ifrån sig ett skiftande ljussken