Philippe Sollers
Philippe Sollers | |
![]() Philippe Sollers în Paris | |
Date personale | |
---|---|
Nume la naștere | Philippe Pierre Gérard Joyaux ![]() |
Născut | [1][2][3][4][5] ![]() Talence, Aquitaine, Franța[6][1] ![]() |
Decedat | (86 de ani)[7][8][9][10][1] ![]() Paris, Métropole du Grand Paris, Franța[1] ![]() |
Înmormântat | cimetière d'Ars-en-Ré[*][11] ![]() |
Părinți | Octave Joyaux[*] ![]() |
Căsătorit cu | Iulia Krăsteva[*] (–)[12] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Religie | Biserica Catolică ![]() |
Ocupație | scriitor filozof editor[*] romancier[*] eseist regizor[*] narator de carte audio[*] critic literar[*] teoretician literar[*] scenarist ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză[13] ![]() |
Activitate | |
Limbi | limba franceză ![]() |
Prezență online | |
Modifică date / text ![]() |
Philippe Sollers (n. , Talence, Aquitaine, Franța – d. , Paris, Métropole du Grand Paris, Franța) a fost un scriitor francez, asociat cu mișcarea artistică a postmodernismului.
Biografie
[modificare | modificare sursă]Sollers a publicat în anul 1959 Une curieuse solitude (O singurătate ciudată). Acest bildungsroman clasic a fost primit cu entuziasm de scriitorul catolic François Mauriac, dar, de asemenea, și de colegul său comunist Louis Aragon. Între 1960 și 1982, Sollers s-a dedicat experimentelor lingvistice și politice. El a sprijinit temporar maoismul.
În anul 1983 a revenit cu Femmes, un bestseller surprinzător, cu care a revenit din nou la un stil narativ mai convențional. Apoi, el a susținut pe Papă și participă la campaniile împotriva ingineriei genetice. Simplificat, Sollers ar putea fi numit un precursor al lui Michel Houellebecq.
A fost fondatorul revistei și colecției Tel Quel.[14]
Distincții
[modificare | modificare sursă]- 2008: Prix Saint-Simon
Publicații
[modificare | modificare sursă]- Une curieuse solitude. 1958
- Le Parc. 1961
- Drame. 1965
- Portrait du joueur. 1984
- Rodin. Dessins érotiques. 1987 (împreună cu Alain Kirili)
- Le cavalier du Louvre. 1995
- Casanova l’admirable. 1998
Traduceri în limba română
[modificare | modificare sursă]- Războiul gustului., Editura Polirom, 2002, ISBN 973-683-935-4
- Portretul Jucătorului, Editura Paralela 45, 2003, ISBN 973-697-022-1
- Steaua amanților., Editura Rao Books, 2005, ISBN 9735766302
Literatură
[modificare | modificare sursă]- Roland Barthes: Sollers écrivain. Paris 1979, ISBN 2-02-005187-7
- Jacques Derrida: Dissemination. Passagen Verlag, Wien 1995, ISBN 3-85165-152-9, S. 323ff.
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ a b c d e f Fichier des personnes décédées, accesat în
- ^ a b Philippe Sollers, Munzinger Personen, accesat în
- ^ a b Philippe Sollers, Brockhaus Enzyklopädie
- ^ a b Philippe Sollers, SNAC, accesat în
- ^ a b „Philippe Sollers”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ a b Katalog der Deutschen Nationalbibliothek, accesat în
- ^ a b La mort de Philippe Sollers, qui croyait être «un imbécile heureux» (în franceză), Institut national de l'audiovisuel, , accesat în
- ^ a b Who's Who in France
- ^ a b Mort de Philippe Sollers, l'écrivain français avait 86 ans (în franceză), Le HuffPost, , accesat în
- ^ a b Philippe Forest (), Philippe Sollers, romancier, critique, essayiste, est mort (în franceză), Le Monde, accesat în
- ^ http://www.landrucimetieres.fr/spip/spip.php?article6595 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://www.pileface.com/sollers/spip.php?article2917 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ [https://web.archive.org/web/20161012081045/http://www.polirom.ro/catalog/autori/sollers-philippe/ Arhivat în , la Wayback Machine. PoliRom
Legături externe
[modificare | modificare sursă] Materiale media legate de Philippe Sollers la Wikimedia Commons