skulk
Norsk
[rediger]Substantiv
[rediger]skulk n (bokmål/riksmål/nynorsk)
- Det å skulke.
Uttale
[rediger][skʉlk]
Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett substantiv intetkjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
skulk | skulket | skulk | skulkene | (bokmål/riksmål) |
skulk | skulket | skulk | skulka | (bokmål) |
eit skulk | skulket | skulk | skulka | (nynorsk) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |