Марселіно Гарсія Тораль
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Народження | 14 серпня 1965 (59 років) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Вільявісьйоса, Іспанія | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 168 см | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | півзахисник | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Марселіно Гарсія Тораль (ісп. Marcelino García Toral, нар. 14 серпня 1965, Вільявісьйоса) — іспанський футболіст, що грав на позиції півзахисника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.
Виступав, зокрема, за клуби «Спортінг» (Хіхон) та «Расінг», а також молодіжну збірну Іспанії.
У дорослому футболі дебютував 1985 року виступами за «Спортінг» (Хіхон), вихованцем якої і був. Дебютував на вищому рівні 22 грудня 1985 року в нічийному (1:1) гостьовому матчі проти «Сельти».[1] і загалом провів у клубі чотири сезони, взявши участь у 74 матчах чемпіонату. Кращим же сезоном для нього став 1986/87, в якому його команда фінішувала четвертою, а він з'являвся на полі у її складі в 33 матчах;
У сезоні 1988-89 Тораль втратив місце в основі, зігравши лише в трьох матчах Прімери, після чого покинув клуб і перейшов у «Расінг». Відіграв за клуб із Сантандера наступний сезон своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Расінга», був основним гравцем команди, але за результатами цього сезону клуб вилетів з Сегунди.
1990 року перейшов в інший клуб Сегунди «Леванте», але і з ним за підсумками першого ж сезону вилетів до Сегунди Б, де і провів наступний сезон 1991-92.
Протягом 1992—1994 років виступав у Сегунді Б за «Ельче». Марселіно був змушений завершити кар'єру гравця в 1994 році у віці 28 років, причиною стала травма коліна[2].
1985 року залучався до складу молодіжної збірної Іспанії. З нею став фіналістом молодіжного чемпіонату світу 1985 року в СРСР. На турнірі зіграв у шести матчах і забив гол проти Болгарії в чвертьфіналі. Всього на молодіжному рівні зіграв у 14 офіційних матчах, забив 1 гол.
Гарсія Тораль починав свою тренерську кар'єру у віці 33 років, очолюючи нижчоліговий астурський клуб «Леальтад». Згодом працював у Сегунді Б з командою «Спортінг Б» (Хіхон).
З 2003 по 2005 рік Тораль вже очолював першу команду «Спортінга», з якої він фінішував на 5-му і 10-му місцях у Сегунді, після чого він підписав контракт з іншим клубом Сегунди «Рекреатіво», який він привів до виходу в Прімеру в першому ж своєму сезоні як наставника (2005/06), а в наступному році скромний «Рекреатіво» під його керівництвом зайняв почесне місце середняка в еліті іспанського футболу, а досягнення Марселіно були відзначені врученням йому Призу Мігеля Муньоса.
Гарсія Тораль по закінченню сезону 2006/07 подав у відставку, очоливши сантандерський «Расінг». Під його керівництвом у першому ж сезоні «Расінг» досяг найвищого успіху в своїй історії, зумівши зайняти 6-те місце в чемпіонаті і кваліфікуватися Кубок УЄФА.[3]
Проте, 29 травня 2008 року Марселіно знову змінив клуб і повернувся в Сегунду, очоливши «Реал Сарагосу» із завданням виведення її до Прімери,[4] яке він у підсумку і виконав в першому ж сезоні.[5] 13 грудня 2009 року після низки незадовільних результатів (останнім стала домашня поразка (1:2) від «Атлетіка Більбао»), Тораль був звільнений з «Сарагоси».[6]
На початку лютого 2011 року Марселіно повернувся на посаду наставника сантандерського «Расінга», замінивши на цій посаді звільненого Мігеля Анхеля Португала.[7]. Марселіно врятував команду від вильоту, однак, як тільки сезон закінчився, він вирішив залишити «Расінг» через розбіжності з новим власником клубу.
7 червня 2011 року Гарсія Тораль був призначений головним тренером «Севільї».[8] Але вже 6 лютого 2012, після 7 ігор «Севільї» без перемог і останньої домашньої поразки (1:2) від «Вільярреала» Марселіно був звільнений з поста головного тренера клубу, який займав на той час 11-у сходинку у таблиці чемпіонату[9].
По ходу сезону 2012/13 Тораль очолив у Сегунді «Вільярреал», якому допоміг повернутися до Прімери. В наступних двох сезонах «Вільярреал» посів шосте місце і кваліфікувався в Лігу Європи сезону 2015/16 (команда в цьому турнірі дійшла до стадії півфіналу). У сезоні 2015/16 «жовта субмарина» зайняла у Прімері четверте місце, яке дало право виступити в кваліфікації Ліги чемпіонів у наступному сезоні. 10 серпня 2016 був відправлений у відставку. Про причини такого рішення не повідомлялося.[10]
Майже рік Тораль залишався без роботи, поки 11 травня 2017 року стало відомо, що він дав згоду очолити «Валенсію» після сезону 2016/17[11][12]. Останній на момент приходу Марселіно чемпіонат «Валенсія» завершила на дванадцятому місці. Йому вдалося сходу покращити результати команди, і левантійці видали сильний старт із тринадцяти матчів без жодної поразки[13]. Сезон 2017-2018 клуб завершив на четвертому місці, що дозволило потрапити до Ліги чемпіонів. Високо оцінивши успіхи нового наставника, керівництво левантійців пролонгувало контракт із Торалем до 2020 року[14].
Перша половина наступного сезону вийшла значно менш вдалою. «Валенсія» не зуміла подолати важку групу Ліги чемпіонів із «Ювентусом» і «Манчестер Юнайтед», а у чемпіонаті знаходилась у другій половині таблиці. Після поразки в першому матчі Кубка Іспанії від «Спортінга» у січні 2019 року Марселіно опинився на межі звільнення[15]. Але «Валенсія» спочатку впевнено перемогла «Спортінг» у матчі-відповіді (3-0), а за кілька днів здобула на виїзді перемогу над «Сельтою» у чемпіонаті, що дало Марселіно час на виправлення ситуації[16]. Зазнавши лише дві поразки в останніх вісімнадцяти турах, команда фінішувала на тому ж четвертому місці і знову потрапила до Ліги чемпіонів. Головним тріумфом сезону стала сенсаційна перемога у Кубку Іспанії у рік столітнього ювілею клубу, де «Валенсія» у фіналі перемогла «Барселону» (2-1)[17][18]. Це стало першим трофеєм команди за останні одинадцять років.
Марселіно Тораль несподівано був звільнений з посади 11 вересня 2019 року на самому початку сезону 2019-2020[19]. Вважається, що причиною звільнення стали розбіжності із власником «Валенсії» Пітером Лімом[20][21].
У червні 2023 року Марселіно очолив « Марсель»[22]. У французькій команді іспанський тренер став наставником Руслана Маліновського.
- Фіналіст чемпіонату світу серед молодіжних команд: 1985
- Переможець Сегунди: 2005/06
- Володар Кубка Іспанії: 2018-19
- Володар Суперкубка Іспанії: 2020
- Особисті
- Приз Мігеля Муньйоса: 2006/07 (Прімера), 2008/09 (Сегунда)[23]
- Тренер місяця Ла Ліги: вересень 2013
- ↑ 1-1: No fue suficiente la entrega celtica [1-1: Celta's heart was not enough] (PDF) (Spanish) . El Mundo Deportivo. 23 грудня 1985. Архів оригіналу (PDF) за 3 лютого 2014. Процитовано 18 жовтня 2014.
- ↑ Marcelino, un técnico con la bandera del fútbol atrevido. Архів оригіналу за 8 червня 2011. Процитовано 27 січня 2018.
- ↑ El Racing se mete por primera vez en la UEFA al ganar a Osasuna (1-0) [Racing reaches UEFA for the first time] (Spanish) . 20 Minutos. 18 травня 2008. Архів оригіналу за 18 травня 2013. Процитовано 18 жовтня 2014.
- ↑ Marcelino será el nuevo entrenador del Real Zaragoza [Marcelino will be new Real Zaragoza coach] (Spanish) . Real Zaragoza. 28 травня 2008. Архів оригіналу за 30 травня 2008. Процитовано 18 жовтня 2014.
- ↑ Fiesta en La Romareda para celebrar el ascenso [Party at La Romareda to celebrate promotion] (Spanish) . Marca. 13 червня 2009. Архів оригіналу за 12 грудня 2013. Процитовано 18 жовтня 2014.
- ↑ Marcelino, destituido como técnico del Zaragoza [Marcelino, fired as Zaragoza manager] (Spanish) . Marca. 13 грудня 2009. Архів оригіналу за 14 грудня 2009. Процитовано 18 жовтня 2014.
- ↑ Racing look to match big boys [Архівовано 24 жовтня 2012 у Wayback Machine.]; ESPN Soccernet, 13 лютого 2011
- ↑ Marcelino installed as Sevilla coach [Архівовано 27 січня 2018 у Wayback Machine.]; UEFA.com 7 червня 2011
- ↑ Míchel por Marcelino (Míchel for Marcelino) [Архівовано 27 січня 2018 у Wayback Machine.]; El Mundo, 6 лютого 2012 (ісп.)
- ↑ Marcelino García Toral deja de ser el entrenador del club (Spanish) . 10 серпня 2016. Архів оригіналу за 22 жовтня 2017. Процитовано 27 січня 2018.
- ↑ Офіційно: Марселіно очолить "Валенсію". campeones.ua. 11 травня 2017. Архів оригіналу за 27 січня 2018. Процитовано 11 травня 2017.
- ↑ Valencia name Marcelino Garcia Toral as sixth boss in two years. BBC Sport (Eng) . 12 травня 2017 року. Архів оригіналу за 19 червня 2018. Процитовано 12 вересня 2019 року.
- ↑ Peter Lim’s Valencia has gone undefeated in 13 games in 2017 season. Mothership.sg (Eng) . Архів оригіналу за 27 листопада 2020. Процитовано 12 вересня 2019 року.
{{cite web}}
:|first=
з пропущеним|last=
(довідка) - ↑ Valencia coach Marcelino signs extension through 2020 (eng) . 18 липня 2018. Архів оригіналу за 26 листопада 2020. Процитовано 12 вересня 2019 року.
- ↑ Marcelino awaiting the sack. Marca.com. 9 січня 2019 року. Архів оригіналу за 3 лютого 2019. Процитовано 12 вересня 2019 року.
- ↑ CELTA VIGO 1-2 VALENCIA: LATE DOUBLE SAVES MARCELINO FROM THE SACK. LaLiganews.co.uk. 19 січня 2019 року. Процитовано 12 вересня 2019 року.[недоступне посилання]
- ↑ Valencia shock Barcelona in Copa del Rey final despite Messi’s best efforts. The Guardian (Eng) . Архів оригіналу за 10 червня 2019. Процитовано 12 вересня 2019 року.
- ↑ Relano, Alfredo. Valencia crown centenary year with Copa del Rey triump. en.as.com (Eng) . Архів оригіналу за 4 серпня 2019. Процитовано 12 вересня 2019 року.
- ↑ Marcelino: Valencia sack manager and replace him with Albert Celades. BBC Sport. 11 вересня 2019 року. Архів оригіналу за 12 вересня 2019. Процитовано 12 вересня 2019 року.
- ↑ Valencia sack Marcelino before key clashes at Barcelona and Chelsea. The Guardian (eng) . Архів оригіналу за 11 вересня 2019. Процитовано 12 вересня 2019 року.
- ↑ Marcelino sacked by Valencia amid reported fall-out with owner Lim, Celades appointed new boss. Goal.com (eng) . 11 вересня 2019 року. Архів оригіналу за 14 вересня 2019. Процитовано 12 вересня 2019 року.
- ↑ Офіційно: Марселіно очолив "Марсель"
- ↑ Marcelino, galardonado con el Trofeo Miguel Muñoz [Marcelino, recipient of Miguel Muñoz Trophy] (Spanish) . Pasa en Zaragoza. 26 жовтня 2009. Архів оригіналу за 3 грудня 2014. Процитовано 18 жовтня 2014.
- Марселіно Гарсія Тораль на сайті ФІФА (англ.)
- Профіль гравця на сайті Goal.com [Архівовано 28 січня 2018 у Wayback Machine.] (італ.)
![]() |
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 14 серпня
- Народились 1965
- Тренери ФК «Расінг» (Сантандер)
- Тренери ФК «Севілья»
- Тренери ФК «Реал Сарагоса»
- Тренери ФК «Вільярреал»
- Тренери ФК «Валенсія»
- Тренери ФК «Атлетик»
- Іспанські футболісти
- Іспанські футбольні тренери
- Гравці молодіжної збірної Іспанії з футболу
- Футболісти «Спортінга» (Хіхон)
- Футболісти «Расинга» (Сантандер)
- Футболісти «Леванте»
- Футболісти «Ельче»
- Тренери ФК «Спортінг» (Хіхон)
- Тренери ФК «Рекреатіво»
- Тренери ФК «Олімпік» (Марсель)