Csíkos hangyászgébics
Csíkos hangyászgébics | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||
Thamnophilus doliatus (Linnaeus, 1764) | ||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Csíkos hangyászgébics témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Csíkos hangyászgébics témájú kategóriát. |
A csíkos hangyászgébics (Thamnophilus doliatus) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és a hangyászmadárfélék (Thamnophilus) családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
[szerkesztés]A fajt Carl von Linné svéd természettudós írta le 1764-ben, a Lanius nembe Lanius doliatus néven.[3]
Alfajai
[szerkesztés]- Thamnophilus doliatus doliatus Linnaeus, 1764
- Thamnophilus doliatus radiatus Vieillot, 1816
- Thamnophilus doliatus capistratus Lesson, 1840
- Thamnophilus doliatus albicans Lafresnaye, 1844
- Thamnophilus doliatus nesiotes Wetmore, 1970
- Thamnophilus doliatus nigricristatus Lawrence, 1865
- Thamnophilus doliatus nigrescens Lawrence, 1867
- Thamnophilus doliatus intermedius Ridgway, 1888
- Thamnophilus doliatus difficilis Hellmayr, 1903
- Thamnophilus doliatus tobagensis Hartert & Goodson, 1917
- Thamnophilus doliatus cadwaladeri Bond & Meyer de Schauensee, 1940
- Thamnophilus doliatus eremnus Wetmore, 1957[2]
Előfordulása
[szerkesztés]Mexikó déli részén, valamint Belize, Costa Rica, Honduras, Nicaragua, Panama, Salvador, Trinidad és Tobago, Argentína, Bolívia, Brazília, Kolumbia, Ecuador, Francia Guyana, Guatemala, Guyana, Paraguay, Peru, Suriname és Venezuela területén honos.
Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi síkvidéki esőerdők, szavannák és cserjések, valamint ültetvények és vidéki kertek. Állandó, nem vonuló faj.[4]
Megjelenése
[szerkesztés]Testhossza 16 centiméter, testtömege 25-30 gramm.[5] A hímnek fekete, szürke és krémszínű csíkos tollazata van, míg a tojóé narancssárga színű.
![]() |
![]() |
Életmódja
[szerkesztés]Ízeltlábúakkal, rovarokkal, bogyókkal, és kisebb gyíkokkal táplálkozik.
Szaporodása
[szerkesztés]Fészkébe két tejszínű tojás található, amelyen a szülők felváltva költenek 14 napig. A fiókák tollának kinövése 12-13 napig tart.
Természetvédelmi helyzete
[szerkesztés]Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma nagy és stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2022. november 4.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2022. november 4.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2022. november 4.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2022. november 4.)
- ↑ Oiseaux.net. (Hozzáférés: 2022. november 4.)
Források
[szerkesztés]- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2022. november 4.)
- Birding.hu - magyar neve
További információk
[szerkesztés]- Thamnophilus
- Madárfajok
- Mexikó madarai
- Belize madarai
- Costa Rica madarai
- Guatemala madarai
- Honduras madarai
- Nicaragua madarai
- Salvador madarai
- Panama madarai
- Trinidad és Tobago madarai
- Argentína madarai
- Bolívia madarai
- Brazília madarai
- Kolumbia madarai
- Ecuador madarai
- Francia Guyana madarai
- Guyana madarai
- Paraguay madarai
- Peru madarai
- Suriname madarai
- Venezuela madarai