yhteishaku
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]yhteishaku (1)
- haku kerralla yhteen tai useampaan oppilaitokseen tarkoituksena saada opiskelupaikka; haku, jossa haetaan useaan oppilaitokseen kerralla ja hakija voi asettaa haluamansa vaihtoehdot halutuimmuusjärjestykseen
- Hakija voi hakea yhteishaussa viiteen hakutoiveeseen.
- osallistua yhteishakuun
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈyht̪ei̯sˌhɑku/
- tavutus: yh‧teis‧ha‧ku
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | yhteishaku | yhteishaut |
genetiivi | yhteishaun | yhteishakujen |
partitiivi | yhteishakua | yhteishakuja |
akkusatiivi | yhteishaku; yhteishaun |
yhteishaut |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | yhteishaussa | yhteishauissa |
elatiivi | yhteishausta | yhteishauista |
illatiivi | yhteishakuun | yhteishakuihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | yhteishaulla | yhteishauilla |
ablatiivi | yhteishaulta | yhteishauilta |
allatiivi | yhteishaulle | yhteishauille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | yhteishakuna | yhteishakuina |
translatiivi | yhteishauksi | yhteishauiksi |
abessiivi | yhteishautta | yhteishauitta |
instruktiivi | – | yhteishauin |
komitatiivi | – | yhteishakuine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | yhteishau- | |
vahva vartalo | yhteishaku- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]yhdyssana sanoista yhteinen ja haku
Liittyvät sanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- yhteishaku Kielitoimiston sanakirjassa
- yhteishaku Tieteen termipankissa