takku
![]() |
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]takku (1)
- toisiinsa takertuneiden karvojen tms. muodostama sekava kimppu
- karvapeite, jossa on kohdan 1 mukaisia kimppuja
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | takku | takut |
genetiivi | takun | takkujen |
partitiivi | takkua | takkuja |
akkusatiivi | takku; takun |
takut |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | takussa | takuissa |
elatiivi | takusta | takuista |
illatiivi | takkuun | takkuihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | takulla | takuilla |
ablatiivi | takulta | takuilta |
allatiivi | takulle | takuille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | takkuna | takkuina |
translatiivi | takuksi | takuiksi |
abessiivi | takutta | takuitta |
instruktiivi | – | takuin |
komitatiivi | – | takkuine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | taku- | |
vahva vartalo | takku- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- takku Kielitoimiston sanakirjassa