sauma
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- (tekstiili) hyötyommel, jolla ommeltavat kappaleet liitetään
- (rakennustekniikka) liitoskohta muurauksessa tiilten tai laatoituksessa laattojen välissä
- (puhekieltä, kuvaannollisesti) mahdollisuus
- Joillakin startup-yrityksillä on hyvät saumat globaaliinkin menestykseen.
- Sulla ei ole mitään saumaa tuon suhteen.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈsɑu̯mɑ/
- tavutus: sau‧ma
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | sauma | saumat |
genetiivi | sauman | saumojen (saumain) |
partitiivi | saumaa | saumoja |
akkusatiivi | sauma; sauman |
saumat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | saumassa | saumoissa |
elatiivi | saumasta | saumoista |
illatiivi | saumaan | saumoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | saumalla | saumoilla |
ablatiivi | saumalta | saumoilta |
allatiivi | saumalle | saumoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | saumana | saumoina |
translatiivi | saumaksi | saumoiksi |
abessiivi | saumatta | saumoitta |
instruktiivi | – | saumoin |
komitatiivi | – | saumoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | sauma- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]vanha germaaninen laina[2]
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]- adjektiivit: saumallinen, saumaton
- substantiivit: saumuri
- verbit: saumata, saumoittaa
Yhdyssanat
[muokkaa]edestakaissauma, hakasauma, hitsaussauma, juotossauma, katesauma, koristesauma, laakasauma, laskossauma, liikkumasauma, liikuntasauma, liitossauma, limisauma, niittisauma, piilosauma, pystysauma, saumakohta, saumalaasti, saumalista, saumanvara, saumasukka, saumavara, sisäsauma, sivusauma, sukansauma, takasauma, vaakasauma, viistosauma, vyötärösauma
Idiomit
[muokkaa]- ratketa saumoistaan, reagoida voimakkaan tunteellisesti
Aiheesta muualla
[muokkaa]Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 9
- ↑ Hakulinen, Lauri: Suomen kielen rakenne ja kehitys, s. 358. Helsingin yliopiston suomen kielen laitos, 2000 (1978). ISBN 951-45-9221-2.