ruoto
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- kalanruoto, kalan yksittäinen luu
- linnun sulan tukiranka
- puukon tai muun työkalun terästä tai miekan säilästä kahvan sisään jatkuva, tavallisesti metallinen, tukiosa
- Ruoto on niitattu ponteen kiinni.
- viilan ruoto
- kalan eväruoto
- (arkikieltä) ihmisen tai eläimen selkäranka
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈruo̯t̪o/
- tavutus: ruo‧to
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | ruoto | ruodot |
genetiivi | ruodon | ruotojen |
partitiivi | ruotoa | ruotoja |
akkusatiivi | ruoto; ruodon |
ruodot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | ruodossa | ruodoissa |
elatiivi | ruodosta | ruodoista |
illatiivi | ruotoon | ruotoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | ruodolla | ruodoilla |
ablatiivi | ruodolta | ruodoilta |
allatiivi | ruodolle | ruodoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | ruotona | ruotoina |
translatiivi | ruodoksi | ruodoiksi |
abessiivi | ruodotta | ruodoitta |
instruktiivi | – | ruodoin |
komitatiivi | – | ruotoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | ruodo- | |
vahva vartalo | ruoto- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. kalan luu
|
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]Italia
[muokkaa]Verbi
[muokkaa]ruoto
- (taivutusmuoto) indikatiivin preesensin yksikön 1. persoonan muoto verbistä ruotare