maanalainen
Suomi
[muokkaa]Adjektiivi
[muokkaa]maanalainen (38) (komparatiivi maanalaisempi, superlatiivi maanalaisin) (taivutus[luo])
- maanpinnan alainen, sellainen, joka on maan alla, maan alla sijaitseva tai elävä
- (kuvaannollisesti) salassa tapahtuva
- Myyräntyö on maanalaista toimintaa.
Käännökset
[muokkaa]1. maan alla sijaitseva
|
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Synonyymit
[muokkaa]- (eräissä erikoisyhteyksissä) hypogeeinen, ktooninen
Aiheesta muualla
[muokkaa]- maanalainen Kielitoimiston sanakirjassa
Substantiivi
[muokkaa]maanalainen (38)
- metro
- Lontoon maanalaisen lakko on sekoittanut kaupungin perin pohjin.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈmɑːnˌɑlɑi̯nen/
- tavutus: maan‧a‧lai‧nen
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | maanalainen | maanalaiset |
genetiivi | maanalaisen | maanalaisten maanalaisien |
partitiivi | maanalaista | maanalaisia |
akkusatiivi | maanalainen; maanalaisen |
maanalaiset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | maanalaisessa | maanalaisissa |
elatiivi | maanalaisesta | maanalaisista |
illatiivi | maanalaiseen | maanalaisiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | maanalaisella | maanalaisilla |
ablatiivi | maanalaiselta | maanalaisilta |
allatiivi | maanalaiselle | maanalaisille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | maanalaisena (maanalaisna) |
maanalaisina |
translatiivi | maanalaiseksi | maanalaisiksi |
abessiivi | maanalaisetta | maanalaisitta |
instruktiivi | – | maanalaisin |
komitatiivi | – | maanalaisine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | maanalaise- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
maanalais- |
Käännökset
[muokkaa]1. metro
Ks. metro |
Aiheesta muualla
[muokkaa]- maanalainen Kielitoimiston sanakirjassa