kerrostuma
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- (geologia) maan sisässä olevaa maa-ainesta, joka on samanlajista ja levittäytynyt laajalle alueelle
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈkerːosˌt̪umɑ/
- tavutus: ker‧ros‧tu‧ma
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | kerrostuma | kerrostumat |
genetiivi | kerrostuman | kerrostumien (kerrostumain) |
partitiivi | kerrostumaa | kerrostumia |
akkusatiivi | kerrostuma; kerrostuman |
kerrostumat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | kerrostumassa | kerrostumissa |
elatiivi | kerrostumasta | kerrostumista |
illatiivi | kerrostumaan | kerrostumiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | kerrostumalla | kerrostumilla |
ablatiivi | kerrostumalta | kerrostumilta |
allatiivi | kerrostumalle | kerrostumille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | kerrostumana | kerrostumina |
translatiivi | kerrostumaksi | kerrostumiksi |
abessiivi | kerrostumatta | kerrostumitta |
instruktiivi | – | kerrostumin |
komitatiivi | – | kerrostumine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | kerrostuma- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]johdettu suomen kielen verbistä kerrostua
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]hiekkakerrostuma, jurakerrostuma, liejukerrostuma, maakerrostuma, malmikerrostuma, merikerrostuma, moreenikerrostuma, mutakerrostuma, ruostekerrostuma, savikerrostuma, sorakerrostuma, triaskerrostuma, tulvakerrostuma, öljykerrostuma
Aiheesta muualla
[muokkaa]- kerrostuma Kielitoimiston sanakirjassa
- kerrostuma Tieteen termipankissa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 10