ajautuminen
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]ajautuminen (38)
- teonnimi verbistä ajautua
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | ajautuminen | ajautumiset |
genetiivi | ajautumisen | ajautumisten ajautumisien |
partitiivi | ajautumista | ajautumisia |
akkusatiivi | ajautuminen; ajautumisen |
ajautumiset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | ajautumisessa | ajautumisissa |
elatiivi | ajautumisesta | ajautumisista |
illatiivi | ajautumiseen | ajautumisiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | ajautumisella | ajautumisilla |
ablatiivi | ajautumiselta | ajautumisilta |
allatiivi | ajautumiselle | ajautumisille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | ajautumisena (ajautumisna) |
ajautumisina |
translatiivi | ajautumiseksi | ajautumisiksi |
abessiivi | ajautumisetta | ajautumisitta |
instruktiivi | – | ajautumisin |
komitatiivi | – | ajautumisine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | ajautumise- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
ajautumis- |
Aiheesta muualla
[muokkaa]- ajautuminen Tieteen termipankissa