Ira S. Bowen
Ira S. Bowen | |
---|---|
![]() Ira S. Bowen (1956) | |
Narození | 21. prosince 1898 Seneca Falls |
Úmrtí | 6. února 1973 (ve věku 74 let) |
Alma mater | Kalifornský technologický institut Oberlin College Houghton University |
Povolání | astronom, fyzik a astrofyzik |
Zaměstnavatelé | Kalifornský technologický institut Observatoř Mount Wilson Observatoř Palomar |
Ocenění | Medaile Henryho Drapera (1942) Howard N. Potts Medal (1946) Rumfordova cena (1949) medaile Frederica Ivese (1952) medaile Catheriny Bruceové (1957) … více na Wikidatech |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ira S. Bowen (21. prosince 1898 – 6. února 1973) byl americký fyzik a astronom. V roce 1927 objevil, že chemický prvek nebulium není skutečným prvkem, ale že jde o dvakrát ionizovaný kyslík.[1]
Život a kariéra
[editovat | editovat zdroj]Narodil se v Seneca Falls ve státě New York.[2] Kvůli častému stěhování rodiny byl doma vzděláván otcem až do jeho smrti v roce 1908. Od té doby chodil na Houghton College, kde jeho matka pracovala jako učitelka. Po absolvování střední školy, zůstal Bowen na škole v rámci přípravných ročníků na univerzitu. Později přešel na Oberlin College, kterou absolvoval v roce 1919. V době studia spolupracoval s Robertem Hadfieldem na zkoumání vlastností oceli. Výsledky publikovali roku 1921.[3]
V roce 1919 začal studovat fyziku na Chicagské univerzitě. O dva roky později se již dostal do výzkumné skupiny Roberta Millikana a začal se věnovat ultrafialové spektroskopii prvků. Ještě v roce 1921 však George Ellery Hale přesvědčil Millikana, aby přešel na Kalifornský technologický institut (Caltech) a Bowen odešel také. Kontakty s Halem umožnily Bowenovi pracovat na Observatoři Mount Wilson a Observatoři Palomar. Bowen na Caltechu přednášel obecnou fyziku a prováděl výzkum kosmického záření a ultrafialové spektroskopie. Prováděl rovněž výpočty spekter pro lehké prvky periodické tabulky.
Zelené emisní čáry části mlhoviny Kočičí oko na 4959 a 5007 nanometrech byly objeveny Williamem Hugginsem v roce 1864. Vzhledem k tomu, že tyto emisní čáry nevykazoval žádný v té době známý prvek, bylo v 90. letech 19. století určeno, že je za emisní čáry zodpovědný nový prvek zvaný nebulium. Bowen přesně vypočítal zakázané přechody dvakrát ionizovaného kyslíku a zjistil, že se nachází přesně v místech, kde byly pozorovány tyto spektrální čáry. Nízká pravděpodobnost srážek zabránila kyslíku dostat se z excitovaného stavu do základního a proto byly zakázané přechody hlavní cestou k relaxaci. Bowen své výsledky publikoval v roce 1927 se závěrem, že nebulium nebylo opravdovým chemickým prvkem.[4]
Mezi lety 1948 a 1964 byl Bowen ředitelem observatoře Palomar. Před svým odchodem do penze v roce 1964, ale i poté se podílel na zlepšení konstrukce mnoha optických teleskopů.
Ocenění
[editovat | editovat zdroj]V roce 1936 byl zvolen členem Národní akademie věd Spojených států amerických. Roku 1942 získal Henry Draper Medal [5], roku 1957 medaili Catheriny Bruceové [6] a roku 1966 Gold Medal of the Royal Astronomical Society.[7]
Jmenuje se po něm kráter na Měsíci a asteroid 3363 Bowen.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ira Sprague Bowen na anglické Wikipedii.
- ↑ Vaughan Jr., Arthur H. Obituary: Ira Sprague Bowen. Physics Today. May 1973, s. 77–78. Dostupné v archivu pořízeném dne 22-09-2013. DOI 10.1063/1.3128066. Bibcode 1973PhT....26e..77V. Archivovaná kopie. www.physicstoday.org [online]. [cit. 2016-08-18]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2013-09-22.
- ↑ HOCKEY, Thomas. The Biographical Encyclopedia of Astronomers. [s.l.]: Springer Publishing, 2009. Dostupné online. ISBN 978-0-387-31022-0.
- ↑ HADFIELD, Robert; WILLIAMS, S. R.; BOWEN, I. S. The Magnetic Mechanical Analysis of Manganese Steel. Proceedings of the Royal Society of London, Series A. 1921, s. 297–302. DOI 10.1098/rspa.1921.0004. JSTOR 93947. Bibcode 1921RSPSA..98..297H.
- ↑ BOWEN, I. S. The Origin of the Nebulium Spectrum. Nature. 1927, s. 473. DOI 10.1038/120473a0. Bibcode 1927Natur.120..473B.
- ↑ Henry Draper Medal [online]. National Academy of Sciences [cit. 2011-02-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-01-26.
- ↑ Past Winners of the Catherine Wolfe Bruce Gold Medal [online]. Astronomical Society of the Pacific [cit. 2011-02-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2011-07-21.
- ↑ Winners of the Gold Medal of the Royal Astronomical Society [online]. Royal Astronomical Society [cit. 2011-02-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 25-05-2011.