Seu
Seu de Barcelona | |
Projectes germans | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
![]() | |
![]() |
Una seu o catedral és el centre de poder o d'autoritat, especialment d'un bisbe o d'un papa.
Dites populars
[modifica | modifica el codi]- A la porta de la Seu, es fa el judici més breu.[1]
- A la Seu, quan no hi plou hi goteja.[2]
- A la Seu. si no hi pots posar la cama, posa-hi el peu.[2]
- A la Seu tot ho casen.[1]
- Cadireta de la Seu, qui és devot no sabeu.[1]
- La Seu no espera les parròquies.[2]
- La Seu no necessita adorns.[2]
- Quan a la Seu repiquen, senyal de misteri.[2]
Frases fetes i locucions
[modifica | modifica el codi]- Anar a la Seu és anar al cel.[2]
Fa al·lusió a les grans funcions celebrades a la Seu.
- Costar mes que les obres de la Seu.[2]
- (var.) Costar més que de pintar la Seu.[2]
Quan alguna cosa costa molts diners com la construcció de les catedrals.
- Durar una cosa més que les obres de la Seu.[2]
Quan una cosa dura molt de temps com la construcció de les catedrals.
- Fer almoina a la Seu.[3]
Quan ja no cal parlar d'algun tema, que ja no té remei o solució.
- Ja tenim la Seu plena d'ous![3]
Per indicar irònicament la vanitat o ineficàcia d'allò que es considerava gran (Mallorca).
- Semblar l'obra de la Seu.[3]
- (var.) Parèixer l'obra de la Seu[3]
Ésser una feina o empresa de molta durada.
- Tenir un setial en el cor de la Seu.[2]
Gaudir d'algun càrrec o profit segur i important.
Vegeu també
[modifica | modifica el codi]Referències
[modifica | modifica el codi]- ↑ 1,0 1,1 1,2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 4 setembre 2024].
- ↑ 2,00 2,01 2,02 2,03 2,04 2,05 2,06 2,07 2,08 2,09 2,10 Amades, 1932, p. 59-83.
- ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 3,5 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «seu». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
Bibliografia
[modifica | modifica el codi]- Amades, Joan. Tradicions de la Seu de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1932.