Mojnest
Mojnest (románul: Moinești) város Bákó megyében, Moldvában, Romániában.
Mojnest (Moinești) | |||
![]() | |||
Stefan Lucian: Mojnest-i tájkép | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Történelmi régió | Moldva | ||
Fejlesztési régió | Északkelet-romániai fejlesztési régió | ||
Megye | Bákó | ||
Rang | város | ||
Községközpont | Moinești | ||
Beosztott falvak | Găzărie | ||
Polgármester | Vasile Ailincăi | ||
Irányítószám | 605400 | ||
SIRUTA-kód | 20876 | ||
Népesség | |||
Népesség | 18 704 fő (2021. dec. 1.) +/- | ||
Magyar lakosság | 12 (0%, 2021)[2] | ||
Község népessége | 19 728 fő (2021. dec. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 554 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 46,04 km² | ||
Időzóna | EET, UTC+2 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Mojnest weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Mojnest témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
A város körül tíz ásványvizet adó forrás van, melyek vize a Gazu-patakban egyesül. A bákói kőolajtelep központja. Valamikor magyar település volt a helyén, ma nagyrészt románok lakják.
Fekvése
szerkesztésA város a 475 méter magasságban a Dormánfalvi- medencét és a Tázló - völgyét elválasztó fennsíkon fekszik, mely a Tarkő és Berzunc- hegységeket köti össze a Sós Tázlóba folyó Ürmös- patak vízgyűjtőjén. Kománfalvától 8, Bákótól 47 km- re fekszik.
A következő négy kistelepülésből alakult ki: Dealul Mare (Nagydomb), Lunca Moinești (Mojnestrét), Târgușorul Moinești (Mojnestvásár), és Mojnestpataka.
Története, néveredete
szerkesztésA hagyomány szerint egy Moján nevű emberről kapta nevét, aki valamikor itt élt. Egyes néprajzosok Mánfalvával azonosítják. Egy 1452-es oklevél szerint egy Mojnes nevű csobánról kapta nevét. Írásban már 1438-ban említik, Alexandru cel Bun fia Ilieș által kiadott okiratban. Első (ortodox) templomát (Biserica Cuvioasa Paraschiva) 1702-ben építették, ez máig fennáll.
Mojnest 1781-ben vásárjogot nyert. Felemelkedése a kőolajszármazákok kitermelésével gyorsult. Már 1803-ban pakurát termeltek ki. A 19. század végén községi rangú település volt 760 házzal. Hetven kútból nyerték a kőolajat, hetente 1000 vödörrel. Tizenöt petróleumgyára volt, valamint parrafingyára és viaszgyára is a kőolajfeldolgozásra épült. Emellett több száz kézműves és kereskedő lakosa volt. A mezőgazdaság legfontosabb termékei a kukorica, kalászosok és hüvelyesek voltak.
1912-ben (több visszaminősítés után végleg) várossá nyilvánították. A 20. században a petróleumipar további lendületet adott a városnak. 1960 után lakótelepeket építettek, nagyszámú románt betelepítve. 2001-ben municípium lett.
Mojnesti magyarok
szerkesztésJerney János kutatása szerint magyar lakossága az államalapítás előtt is volt, de nem maradt fenn. Az 1800-as években odaköltöző magyaroknak - nem tudván hova temetkezzenek - egy 90 éves oláh megmutatta a régi magyar temetőt, melynek helyét megerősítette a tetemek kihantolása.
A mai római katolikus közösségről először 1776-ban írnak, akkor Gorzafalva egyházközségéhez tartozott. 1850-ben Jerney 103 magyar lakost számlált, megemlékezett templomáról, melyet "Urunk Mennybemenetele" tiszteletére szenteltek 1840 körül. 1890- ben már 579 magyar lakosa volt, mely közösség a huszadik század derekán tovább gyarapodott a Pusztina környéki magyar családokkal. 1930-ban százan vallották magukat magyar nyelvűnek és nemzetiségűnek. 1955-ben önálló katolikus egyházközség lett. 1992-ben 1365 katolikus lakosa volt, melyből Tánczos Vilmos ötvenre tette a magyar nyelvet ismerők számát. 2002-ben 1230 katolikus lakosa volt, a teljes lakosság 5%-a.
Mojnesti zsidók
szerkesztésA 19. századtól szerveződött egy jelentős zsidó közösség a településen, amely virágkorát a kommunizmus kezdetéig élte. E közösség jeles képviselői: Tristan Tzara és Moses Rosen. 1890-ben 1987 izraelita lakosa volt, mely a teljes lakosság felét tette ki. Foglalkozásuk hagyományosan a kereskedelem és kézművesség volt.
Demográfiai adatok
szerkesztésEtnikai megoszlása, a 2002-es népszámlálás alapján:
Vallási hovatartozás, a 2002-es népszámlálás alapján:
- ortodox: 22.353
- római katolikus: 1.230
- pünkösdista: 286
- más vallású: 341
Gazdaság
szerkesztésGazdaságának alapját a só, földgáz, kőolaj és fakitermelés, feldolgozás adja. Emellett élelmiszeripara jelentős. Egy múzeuma a kőolajkitermelést mutatja be. Említésre méltó a városi gyógyfürdő is. Fontosabb mezőgazdasági terményei a kukorica és kalászosok.
Közlekedés
szerkesztésA jó minőségű Kománfalva - Bákó közti 2G jelű főút szeli át, melyen jelentős autóforgalom halad. A buszvégállomásról rendszeresen közlekednek magáncégek járatai a megyeközpontba Bákóba, valamint Kománfalvára a vasútállomáshoz. Naponta többször vannak járatok Pusztinára, Frumószára is.
Kultúra
szerkesztés„Dada” emlékmű
szerkesztésTristan Tzara születésének 100. évfordulójára emelték az úgy nevezett „Dada” emlékművet a városból kivezető úton Bacău felé. Az UNESCO kiemelten jelentős műemléknek nyilvánította.
Híres mojnestiek
szerkesztés- Tristan Tzara (1896–1963), a román avantgárd legjelentősebb képviselője
- Moses Rosen (1912–1994), rabbi, a román akadémia tagja
- Alexandru Sever (1921–), író
- Nestor Rates, újságíró és politológus
- Cristina Popescu (1952–), nyelvész
- Raluca Belciu (1976–), újságíró
Lásd még
szerkesztésHivatkozások
szerkesztés- ↑ 2021-es romániai népszámlálás. Nemzeti Statisztikai Intézet
- ↑ 2021-es romániai népszámlálás (román nyelven). Nemzeti Statisztikai Intézet, 2023. (Hozzáférés: 2024. január 21.)
Források
szerkesztés- Moldvai Magyarság XVII. évfolyam, 10. szám, cikk: Gazda László - Mojnest
- http://www.ghidulprimariilor.ro/ - adatok a községről román nyelven