tarjoilija
Suomi
muokkaaSubstantiivi
muokkaatarjoilija (12)
- tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö, joko mies tai nainen, vrt. tarjoilijatar
Ääntäminen
muokkaa- IPA: /ˈt̪ɑrjoi̯ˌlijɑ/
- tavutus: tar‧joi‧li‧ja
Taivutus
muokkaaTaivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | tarjoilija | tarjoilijat |
genetiivi | tarjoilijan | tarjoilijoiden tarjoilijoitten (tarjoilijain) |
partitiivi | tarjoilijaa | tarjoilijoita |
akkusatiivi | tarjoilija; tarjoilijan |
tarjoilijat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | tarjoilijassa | tarjoilijoissa |
elatiivi | tarjoilijasta | tarjoilijoista |
illatiivi | tarjoilijaan | tarjoilijoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | tarjoilijalla | tarjoilijoilla |
ablatiivi | tarjoilijalta | tarjoilijoilta |
allatiivi | tarjoilijalle | tarjoilijoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | tarjoilijana | tarjoilijoina |
translatiivi | tarjoilijaksi | tarjoilijoiksi |
abessiivi | tarjoilijatta | tarjoilijoitta |
instruktiivi | – | tarjoilijoin |
komitatiivi | – | tarjoilijoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | tarjoilija- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
muokkaatarjoilla (vokaalivartalo tarjoile-) + -ja
Käännökset
muokkaa1. tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö
|
Liittyvät sanat
muokkaabaarimikko, kyyppari, kyyppi, tarjoilla, tarjoilijatar, viinuri
Johdokset
muokkaa- substantiivit: tarjoilijatar
Aiheesta muualla
muokkaa- tarjoilija Kielitoimiston sanakirjassa