ääninen
![]() |
Suomi
muokkaaAdjektiivi
muokkaaääninen (38)
- jonkinlaista ääntä tuottava, erit. yhdyssanan jälkiosana
- oudon ääninen lintu
Ääntäminen
muokkaa- IPA: /ˈæːninen/
- tavutus: ää‧ni‧nen
Liittyvät sanat
muokkaaJohdokset
muokkaa- substantiivit: äänisyys
Yhdyssanat
muokkaaAiheesta muualla
muokkaa- ääninen Kielitoimiston sanakirjassa
Substantiivi
muokkaaääninen (38)
- kovaääninen
- Laiteessa on sisäänrakennettuna pari äänistä.
Taivutus
muokkaaTaivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | ääninen | ääniset |
genetiivi | äänisen | äänisten äänisien |
partitiivi | äänistä | äänisiä |
akkusatiivi | ääninen; äänisen |
ääniset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | äänisessä | äänisissä |
elatiivi | äänisestä | äänisistä |
illatiivi | ääniseen | äänisiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | äänisellä | äänisillä |
ablatiivi | ääniseltä | äänisiltä |
allatiivi | ääniselle | äänisille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | äänisenä (äänisnä) |
äänisinä |
translatiivi | ääniseksi | äänisiksi |
abessiivi | äänisettä | äänisittä |
instruktiivi | – | äänisin |
komitatiivi | – | äänisine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | äänise- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
äänis- |