Monacon Grand Prix 1985
Monacon Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. toukokuuta 1985 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti McLarenin Alain Prost, jolle voitto oli kauden toinen.
![]() |
|
---|---|
4. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1985.
|
|
![]() |
|
Päivämäärä | 19. toukokuuta 1985 |
Sijainti | Monacon katurata, Monte Carlo, Monaco |
Ratatyyppi | katurata |
Radan pituus | 3,312 km |
Kilpailun pituus | 78 kierrosta, 258,336 km |
Sää | kuiva |
Paalupaikka | |
Kuljettaja |
![]() (Lotus) |
Paaluaika | 1.20,450 |
Palkintokoroke | |
Voittaja |
![]() (McLaren) |
Toinen |
![]() (Ferrari) |
Kolmas |
![]() (Lotus) |
Nopein kierros | |
Kuljettaja |
![]() (Ferrari) |
Kierrosaika | 1.22,637 (kierroksella 60) |
Kilpailu näytettiin Suomessa TV2:lla koosteena selostajana Matti Kyllönen. Kilpailu oli ensimmäinen Kyllösen selostama kilpailu. Kommentaattorina toimi Ylen ensimmäinen vakituinen F1-kommentaattori Juha Varjosaari.[1]
Tulokset
muokkaaSija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
---|---|---|---|---|---|---|---|
1 | 2 | Alain Prost | McLaren-TAG | 78 | 1.51.58,034 | 5 | 9 |
2 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 78 | + 7,541 | 3 | 6 |
3 | 11 | Elio de Angelis | Lotus-Renault | 78 | + 1.27,171 | 9 | 4 |
4 | 25 | Andrea de Cesaris | Ligier-Renault | 77 | + 1 krs. | 8 | 3 |
5 | 16 | Derek Warwick | Renault | 77 | + 1 krs. | 10 | 2 |
6 | 26 | Jacques Laffite | Ligier-Renault | 77 | + 1 krs. | 16 | 1 |
7 | 5 | Nigel Mansell | Williams-Honda | 77 | + 1 krs. | 2 | |
8 | 6 | Keke Rosberg | Williams-Honda | 76 | + 2 krs. | 7 | |
9 | 18 | Thierry Boutsen | Arrows-BMW | 76 | + 2 krs. | 6 | |
10 | 3 | Martin Brundle | Tyrrell-Ford | 74 | + 4 krs. | 18 | |
11 | 30 | Jonathan Palmer | Zakspeed | 74 | + 4 krs. | 19 | |
Kesk. | 1 | Niki Lauda | McLaren-TAG | 17 | Ulosajo | 14 | |
Kesk. | 22 | Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 16 | Onnettomuus | 12 | |
Kesk. | 7 | Nelson Piquet | Brabham-BMW | 16 | Onnettomuus | 13 | |
Kesk. | 19 | Teo Fabi | Toleman-Hart | 16 | Turbo | 20 | |
Kesk. | 12 | Ayrton Senna | Lotus-Renault | 13 | Moottori | 1 | |
Kesk. | 23 | Eddie Cheever | Alfa Romeo | 10 | Akku | 4 | |
Kesk. | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 1 | Onnettomuus | 15 | |
Kesk. | 17 | Gerhard Berger | Arrows-BMW | 0 | Onnettomuus | 11 | |
Kesk. | 15 | Patrick Tambay | Renault | 0 | Onnettomuus | 17 | |
DNQ | 24 | Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | ||||
DNQ | 4 | Stefan Bellof | Tyrrell-Ford | ||||
DNQ | 10 | Philippe Alliot | RAM-Hart | ||||
DNQ | 9 | Manfred Winkelhock | RAM-Hart | ||||
DNQ | 8 | Francois Hesnault | Brabham-BMW | ||||
Lähde:[2] |
Lähteet
muokkaa- ↑ Helsingin Sanomat, 19.5.1985.
- ↑ Arkistoitu kopioMonacon GP 1985 - F1-ruutu koti.mbnet.fi. Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 1.7.2014.
Formula 1 -luokan Monacon Grand Prix’t
1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | |||||
Radat | Circuit de Monaco (1950, 1955–2019, 2021–) |
Brasilia | Portugali | San Marino | Monaco | Kanada | Yhdysvallat
Ranska | Iso-Britannia | Saksa | Itävalta | Hollanti | Italia | Belgia | Eurooppa
Etelä-Afrikka | Australia