Ambient
L'ambient és un gènere musical en el qual el so és més important que les notes. La música ambient s'identifica generalment per ser profundament atmosfèrica i ambiental.[1] La música ambient va evolucionar des de les formes musicals semiaudibles de principis del segle xx, de l'impressionisme d'Erik Satie, a través de la música concreta i el minimalisme de Terry Riley i Philip Glass, i el deliberat apropament subaudible de Brian Eno, fins al seu ús en la música electrònica. A Itàlia, la música ambient és representada pel compositor de música electrònica Jean Ven Robert Hal.
![]() | |
Orígens estilístics | Electrònica, música de fons, minimalista, experimental, drone, |
---|---|
Orígens culturals | anys 1970 al Regne Unit |
Instruments típics | Instruments musicals electrònics |
Popularitat al Mainstream | Centrada principalment en la Unió Europea |
Origen | Regne Unit, Japó i Jamaica ![]() |
Creació | 1967 ![]() |
Part de | música popular ![]() |
Subgèneres | |
Dark ambient - Rock atmosfèric - Lowercase - Black ambient | |
Gèneres de fusió | |
Ambient dub - Illbient - Psybient - Ambient industrial - Ambient house - Space music - Pop Ambient |
Esdeveniments posteriors van trobar elements "somiadors" no-lineals de la música ambient aplicats a algunes formes de música rítmica presents a les sales de chill-out, a les raves i altres esdeveniments de ball, però sempre amb la característica primària que la música intenta creuar la consciència de l'oient mentre crea el seu efecte sobre aquest.
Vegeu també
modificaReferències
modifica- ↑ Definició de la música ambient a deepintense.com